EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
En efterspørgsel. Efter mig?
- Det glæder mig, Iris. - Du skal til Kazalli.
Kazalli? Det er min hjemby!
- Ja, det er rigtigt. - Hvem er klienten?
Det er en kvinde i 40'erne ved navn Sarah Florent. Kender du hende?
- Nej, det gør jeg ikke. - Udmærket!
Lad os spise frokost sammen for at fejre Iris' første opgave.
Jeg er den eneste i landsbyen, der er blevet assistent.
Mon hun har hørt om mig gennem nogen?
Jeg er glad for, at jeg skal hjem og vise denne frem.
Jeg ved, at alle mine venner og familie vil se mig.
Nu skal du ikke blive revet med.
Husk, at du repræsenterer CH Postkompagni...
Det ved jeg godt.
Jeg mener, det var et uærligt svar.
Hvad sagde du lige?
Vi skal skrive mange valgbreve.
Det er vel det første valg siden krigen. Når Overhuset lurer i kulissen,
er Underhusets kandidater nok desperate.
Tror du, pigerne klarer sig?
Jeg er bare så uheldig.
Det ville være min chance for at vise mine upåklagelige tasteevner.
Du skal ikke bekymre dig.
Jeg vil taste for dig.
Det er ikke det, det handler om.
Kazalli er en landsby oppe i bjergene,
som lever af mejeriproduktion og jordbrug.
Det er ikke andet, der er værd at nævne.
- Beklager, vi er så ubetydelige. - Det er der intet i vejen med.
Hvis noget er værdifuldt, tiltrækker det kriminalitet og problemer.
Det nordlige Leidenschaftlich havde aflejringer med jern og kobber,
og det fik Gardarik-imperiet til at angribe.
Ja. Og det førte til krig.
Min onkel sagde, han ville melde sig som soldat, men min tante var imod.
Så han lod sig ikke hverve, og han er heldigvis i sikkerhed nu.
- Undskyld. - Hvorfor undskylder du?
Fordi du blev kvæstet.
Hvorfor er du ansvarlig for mine kvæstelser?
Jeg er måske ikke ansvarlig, men...
En undskyldning vedkender ansvar og anmoder om tilgivelse.
Okay, jeg forstår.
På disse tidspunkter, og da jeg mødte hende første gang,
...forstod jeg ikke helt...
...hvem Violet Evergarden var.
LEIDENSCHAFTLICH KAZALLI
Der er mere fugtigt i Leiden.
Har du det ikke varmt i den?
Det er uden betydning. Jeg er vant til disse temperaturer.
Okay, så.
Iris! Velkommen hjem!
- Velkommen tilbage! - Jeg er glad for, du kunne komme.
Mor, far! Onkel og også tante!
- Hvad er der sket med din arm? - Er du uskadt?
Jeg snublede bare...
Jeg arbejdede så hårdt, at jeg har overanstrengt den.
Det er ikke korrekt.
- Jeg får jo mange efterspørgsler. - Det er heller ikke korrekt.
Av! Det begynder at gå ondt!
Det må være hårdt arbejde at være stjerne blandt assistenterne.
Stjerne?
Altså, far! Nu skal du ikke overdrive.
Hvad gør du så med dette brev?
Nå, det? Det er derfor, hun også er her.
Jeg rejser hvor som helst efter jeres ønske.
Jeg er autohukommelsesassistent.
Violet Evergarden til tjeneste.
- Er hun hendes assistent? - Nej, hun er autohukommelsesassistent.
Du store! Assistenterne fra byen er imponerende.
Tøv en kende! Jeg har også min uniform på.
Det klæder dig, Iris. Du ligner en rigtig karrierekvinde!
Hvad skal det betyde? Seriøst.
Kender I forresten Sarah Florent?
Hun efterspurgte mig. Hun burde være her.
Det hed din afdøde oldemor.
Det er mig, der efterspurgte dig.
Jeg tænkte, vi kunne se dig, hvis vi hyrede dig.
- Det mener I ikke? - Så var dette en falsk opgave?
Som vores kontrakt angiver,
så accepterer vi ikke dæknavne eller falske opgaver.
I må have mig undskyldt.
Vent, Violet!
Jeg vil nu påbegynde jeres anmodning.
Skriv venligst det rigtige navn i kontrakten.
Hvilken invitation ønsker I?
En invitation til Iris' fødselsdagsfest.
- Min? - Du har fødselsdag i overmorgen.
Det har jeg helt glemt.
Hun sagde, hun ville holde en rigtig stor fest i år.
Vi må straks skrive brevet, hvis festen er om to dage.
Brevet skal også leveres.
- Den er så flot! - Lad hende være!
I skal ikke bekymre jer.
- Har I listen over inviterede? - Ja.
Den er her.
Jeg vil se den.
Der er mange mænd på listen.
- Du er jo i den alder. - Og hvad så?
Er det ikke på tide at blive gift?
- Hvad skal det betyde? - Du er vores eneste barn.
Du skal komme tilbage og blive gift.
Sig dit arbejde som assistent op og flyt ind hos os igen.
Er det derfor, jeg er her? Så I kan lyve for mig?
Du løj også for os!
- Leidens mest berømte assistent? - Så er det nok.
Men vi holder stadig en fødselsdagsfest for dig.
- Violet, vær sød at skrive gæstelisten. - Det er modtaget.
Eamonn Snow. Send ikke et brev til ham.
- Selv om hans navn er på listen? - Ja.
- Hvorfor? - Bare fordi.
Dine forældre valgte disse gæster.
Du har ikke ret til at fjerne ham fra listen.
Gør, hvad jeg siger. Det var mig, der blev efterspurgt.
Du er bare min erstatning. Forstået?
Tak. Jeg er færdig med at levere min andel.
Jeg er også lige blevet færdig.
Kommer du ikke forbi og spiser?
Selv om vi ikke kan tilbyde dig meget her.
Jeg kræver ikke yderligere forplejning.
Hvad? Javel...
Selv om jeg ikke har meget at basere det på...
Denne udsigt virker som den perfekte forplejning.
- Værsgo. - Tak.
Tillykke med fødselsdagen, Iris.
- Tak. - Har din arm det godt?
Ja, den har det helt fint.
- Jeg hørte, du er assistent i Leiden. - Virkelig? Det er så sejt.
Ja, det...
Iris! Har du et øjeblik?
Vi tales ved.
- Ja. - Om forladelse.
Kan du huske dem?
Montgomery har lige fået sit lærerdiplom.
Og Hans er i træning som skomager.
- Åh, Eamonn! - Det er længe siden.
Jeg beklager forsinkelsen.
Iris. Tillykke med fødselsdagen.
- Hvorfor er du her? - Fordi... jeg modtog en invitation.
Sendte du en til ham?
Efter jeg talte med din mor, blev jeg instrueret i at sende ham en.
Iris?
Iris!
Det er fordi, du sendte ham en invitation.
Hvorfor skulle du pludselig blive syg på grund af det?
Jeg bad dig lade være med at sende den.
- Hvorfor gjorde du det? - Jeg fuldførte blot min mission.
- Jeg ville ikke se ham. - Hvorfor ikke?
Jeg kan ikke forstå det, hvis du ikke forklarer det.
Han har afvist mig før!
Mener du, at du henvendte dig til ham med romantisk hensigt,
men du blev afvist?
Du udtrykte din hengivenhed, men du blev skuffet?
Ja! Det er præcis, hvad det betyder!
Jeg kan ikke forstå mig på Iris.
Beklager.
- Frøken Violet. Hvordan har Iris det? - Hun græder.
Græder hun? Hvorfor? Er der sket hende noget?
Iris?
Iris, er du okay?
Op med humøret.
Vi finder en bedre fyr til...
Taler du stadig om det? Det her er festens skyld.
Jeg ville ønske, jeg aldrig var kommet tilbage!
Jeg har mad med.
Har du fortalt det til alle?
- Fortalt dem om hvad? - Om Eamonn!
- Ja, det har jeg. - Hvorfor gjorde du det?
Jeg troede ikke, det var en hemmelighed.
Og de var alle bekymrede for dig.
Det er ikke...
Du forstår dig ikke på andres følelser, gør du?
Jeg beklager dybt.
Jeg troede, at jeg forstod disse følelser bedre.
Men folk er meget komplekse og følsomme.
Ikke alle kan sætte ord på, hvad de virkelig føler.
De ender med at modsige sig selv eller lyve.
Det gør det meget svært for mig
at forstå, hvad der er sandt, og hvad der ikke er.
Jeg er virkelig ked af det.
Stop med at bukke. Jeg ved, du ikke mente det på den måde.
Jeg ved heller ikke altid, hvad folk føler.
Virkelig?
Ja.
Eamonn er en barndomsven.
Han var altid sød ved mig. Jeg elskede ham i lang tid.
Og jeg antog bare, at han også havde følelser for mig.
Jeg undrede mig over, hvorfor han ikke erklærede sin kærlighed.
Derfor fortalte jeg ham det, inden jeg tog min eksamen.
Jeg sagde "Jeg elsker dig."
Men...
Jeg beklager. Jeg ser dig kun som min ven.
Jeg ville bare forsvinde. Jeg kunne ikke blive her længere.
Selv om jeg ikke var så god skriftligt, læste jeg ihærdigt,
og jeg tog til Leiden for at blive assistent.
Det kræver stort mod at sige "Jeg elsker dig."
Særligt når følelserne ikke er gengældt, og man derfor flygter.
Mon det var det samme...
...med majoren?
- Hvem er majoren? - Min overordnede.
Jeg blev assistent for at forstå, hvad majoren mente med "Jeg elsker dig."
Jeg følte, at jeg omsider kendte Violet lidt bedre.
Majoren erklærede sin kærlighed til hende, der kun kendte militæret.
Og på hendes egen måde prøver hun at finde ud af, hvad det betyder.
Frøken autohukommelsesassistent.
- Kan du skrive et brev for mig? - Hvad for et brev?
Et undskyldende brev til gæsterne ved min fødselsdagsfest.
- Ja. - Det skal være høfligt og hjertevarmt!
- Skal jeg også sende til Eamonn? - Du giver aldrig op.
- Men send det også til ham. - Og til dine forældre?
Vil du fortælle dem, hvad du i virkeligheden føler?
Du kan fortælle dem det med et brev.
Følelser, der ikke kan udtrykkes, vil komme frem.
"Kære mor og far. Jeg beklager, at jeg ødelagde festen.
Jeg sender en undskyldning til gæsterne.
Tak, fordi I efterspurgte mig.
Det var faktisk første gang, at noget spurgte efter mig.
Det gjorde mig meget glad.
Arbejdet kan være hektisk.
Men det er det arbejde, jeg har valgt, så jeg vil fortsat gøre mit bedste.
Undskyld, at jeg gør jer så bekymrede.
Men...
...vær sød at passe på mig lidt endnu.
Dette er det første brev
fra den kommende stjerneassistent i Leiden...
...til hendes forældre, som hun elsker meget højt."
- Har I det hele? - Ja.
- Sig, hvis vi kan hjælpe med noget. - Jeg skal nok klare mig.
Og forresten...
Tak for brevet.
Altså...
...det var hende, der skrev det.
Ja, du får en regning senere.
- Vil du tage penge for det? - Det er mit job.
- Hvad så med tre dages frokost? - Det er ikke nok.
Hvad med firmarabat?
- Toget kører nu. - Iris.
- Tillykke med fødselsdagen. - Pas på hinanden.
Udtrykte brevet dine følelser til dine forældre?
Kan du ikke se det på min reaktion?
Det var et flot brev.
Dit brev rørte dem.
Fordi det var et flot brev.
Skrev jeg... et flot brev?
Hvorfor taler du sådan?
- Blomsterne... - Det er iris.
Se.
Jeg blev født, da disse blomster stod i fuldt flor.
Derfor gav mine forældre mig dette navn.
Hvad hedder du?
Javel.
Ville det være okay, hvis jeg gav dig et navn?
Violet.
Jeg har på fornemmelsen, at du vænner dig til det navn.
Vær ikke dumdristig, lev op til dit navn.
Tekster af: Kasper Erik Nielsen